home
***
CD-ROM
|
disk
|
FTP
|
other
***
search
/
Chip 1996 April
/
CHIP 1996 aprilis (CD06).zip
/
CHIP_CD06.ISO
/
hypertxt.arj
/
9302
/
TRON.CD
< prev
Wrap
Text File
|
1995-04-18
|
15KB
|
249 lines
@VA processzorok paradicsomában@N
Ha nyílnak az ablakok, és illatozik a friss kávé, vagy ha
sört hoznak a pincébôl -- mindegyik esetben az érzékelôk és
a processzorok uralják a mindennapi életet dr. Ken
Sakamura ""intelligens" házában.
""Tron Ház?" -- Az illatszeres balra, a taxisofôr jobbra, a
postás egyenesen elôre, az Elvis-hajfürtös fodrász pedig a
hegyre mutat. ùgy látszik, Japánban annyi az elektronikus
csoda, ami lakóinak figyelmét eltereli, hogy senki sem
tudja, hol áll a Tron Ház, a jövô oly híres emlékmûve. A
mindig barátságos tokióiak meghajolnak a kérdésemre, és azt
mondják ""Yes". A negyedik ""yes" után értem meg a
jelentését: ""beszélj csak tovább külföldi, hogy
mulathassak a nyelvbotlásaidon". A kétszeres változat --
""Yes, yes" -- azt jelenti, hogy ""megértettelek, igen
tisztelt idegen vadmarha, és elküldelek egy rossz irányba".
A félórás bolyongás véletlenül mégis sikerre vezet. Ållok
egy jelentéktelen sorház elôtt, amely csak az ablakokkal
gazdagon ellátott homlokzata miatt nem telepíthetô át
Recklinghausenbe -- ez a Tron Ház, amely a Föld összes
intelligens háza közül a legintelligensebb.
Ennek a 230 négyzetméteres, kétemeletes jövôbeli épületnek
fél lakószobája ""akkora, mint az én teljes lakásom" --
mondja Hiroyuki Yamaishi, a ház számítógép-rendszerének
fôprogramozója. A TRON rövidítés (The Realtime Operation
Nucleus) jelentése valósidejû mûködô mag. -- ""Hiszen még
egy jólszituált négyfôs család sem engedhet meg magának a
tokiói lakáspiacon 50 négyzetméternél többet."
Yamaishi elôször körbevezet, miután híres fônöke sürgôs
elfoglaltsága miatt távozott. ""Ön bizonyára tudja, hogy
nagyon elfoglalt ember vagyok -- mondta dr. Ken Sakamura
már az üdvözléskor. Az 55 éves Sakamura nemcsak jóhírû
jövôkutató, hanem egyike azon japánoknak, akinek a korát
nem lehet könnyen kitalálni -- akár 40 éves is lehetne.
Számítógépek és okos házak tervezôje, építôje, de
mindenekelôtt nagyszerû jövôbeli tervek kiötlôje. Sakamura
korábban informatikusként csak számítógép-architektúrákat
tervezett a tokiói egyetemen. Ezután kiképezte magát
látnokká, aki az emberiség jövôjében az emberek és gépek
közötti jószándékú paktumot lát.
Összesen ezer mikroprocesszor végzi szép csendesen a dolgát
a Tron Házban. Mindegyik saját maga értékeli ki a hozzá
tartozó érzékelôk adatait. A rendszer állandó megegyezésben
a többi chippel olyan végkövetkeztetésekre jut, mint
például: ""Kint langyos szél fúj a hegy felôl. 19 fok a
hômérséklet. A levegô nedvességtartalma csekély. A kék
égbolt felhôtlen. Esô nem várható. Tehát kinyithatom az
ablakokat." S a száznál több egyedileg szabályozható
ablakrészbôl álló teljes ablakszárny a számítógép
vezérletével felnyílik. A Tron számítógép még ránéz
rendszerórájára: ""Reggel fél nyolc van. A növények
szeretik, ha korán reggel megöntözik ôket. Be kell tehát
kapcsolnom a belsô tér kertjének öntözôrendszerét."
Az egyes részrendszerek információja a többi elemre is
hatással van. Kinyílnak az ablakok, a klímaberendezés
kikapcsol -- a bejárati ajtó üveglapja tejfehérrôl
átlátszóra változik. A környezettechnika és logika együtt
dolgozik. Reggel, amikor megszólal az ébresztô, egyúttal a
fények is kigyulladnak (tompítottan), a reggeli hangulathoz
illô ébresztôzene lágy hangerôvel szól, megtelik a japán
Whirlpool fürdôkád. A fôzôlap fokozatosan felmelegszik az
omletthez, munkára jelentkezik a kávéfôzô, és felkerül a
föld alatt levô pincébôl a kávépor.
Hogy ezeket a mindennapi digitális csodákat
megvalósíthassa, Sakamura ismertette egy 18 tagú
cégcsoporttal a Tron koncepcióját, amely kényelmes
számítógépes otthon megteremtésére vonatkozik. ""Nem, a
Sony nincs e cégek között -- mondja majdnem büszkén --, sôt
a NEC és a Fujitsu sem". Sakamura koncepciójába nem
illenek bele a számítógépóriások. Azok mindenképpen saját
céljaikat követték volna, míg neki egy felhasználóbarát
számítógépre volt szüksége, s ezért inkább kreált egy
újfajta rendszert.
Ken Sakamura számítógépes ismeretei mellett a külsô és a
belsô építészet, az akusztika, az optika és az emberi
kapcsolatok területén szerzett tudását is beleadta a Tron
Házba, amely az ô harmonikus családi életének látomása.
""Ha este leülök a feleségemmel egy pohár konyak mellett a
heverôre, és lecsavarom a fényerôt, azt szeretném, hogy a
hangerô is automatikusan lágyabb legyen, azaz igazodjon a
kialakult hangulathoz" -- ecseteli elképzelését.
Vajon a Tron kigondolója a hosszan tartó házasság titkát
fedezte fel, vagy a társadalom uniformizálását elôsegítô
szörnyet alkotott? Mi nyugatiak nem szeretnénk-e még éjfél
körül is hangulattól függôen talán éppen dübörgô kemény
rockot hallgatni? A nyugatiak ellenvetését Sakamura ezzel
söpri félre: ""Az automatikát ki is lehet kapcsolni."
Az ô elképzelése egy teljesen normális, átlagos otthon,
amelyben ""a számítógépek el vannak rejtve, és nem uralják,
nem teszik tönkre a lakásbelsôt", hangsúlyozza Sakamura. A
Tron Házban a sok kis ""számítógépmanócskának mint
láthatatlan segédeknek mindig a padló alatt, a mennyezet
felett, és a falak mögött kellene maradnia" -- fûzi hozzá.
Kisebb játékosságokat mindenesetre megengedett magának. A
mennyezeten lévô hangerôérzékelôket és a bennük elrejtett
hangszórócsoportokat gombnyomással ""viszhangra" lehet
kapcsolni. Ken -- mint egy játékos kisfiú, akinek
megengedték, hogy megvalósítsa álmát -- boldogan tapsol a
tenyerével. Egy alpesi völgyben, vagy a Fuji egyik
sziklabarlangjában sem lehetne eredetibb a visszhang. ""Én
ezt akusztikus virtuális valóságnak nevezem" -- áradozik.
Csöng a telefon. Sakamura fontos ember. A számítógép,
miután felveszi a kagylót, és azt mondja: ""Hai!", a
háttérzenét azonnal lehalkítja. Természetesen azt is
""tudja" a Tron-hangosító számítógép, hogy a telefont
egyedül ebben a teremben használják, és csak itt
szabályozza a hangerôt.
A konyhában sürgô-forgó feleség ugyanazzal a hangerôvel
folytathatja tevékenységét. A háziasszonyok birodalmában is
-- a házias férjek gondolata még nem vetette meg a lábát
Japánban -- ott lapulnak a láthatatlan segítôk az
oldalfalakban, és várják a digitális irányítók indító
parancsát.
A lézerlemezen tárolt menüválasztékot egy monitor mutatja
be. Nézzük, mi a vacsora: kenyér, sajt és tükörtojás. A
szakács megjelenik a képernyôn, meghajtja magát, és
bemutatja, hogyan lehet a kissé vastag japán
pirítósszeleteket pontosan középen szétvágni, majd
megtölteni és megsütni. Mind a háromezer recepthez megvan a
hozzávalók táblázata, a hozzávalók viszont az automatikus
fûszerôrlôvel együtt bent vannak a szekrényben. Ha a
háziasszony kiválasztja a menüt, a só, a bors, a curry és a
többi fûszer a receptben elôírt adagban kimérve beleesik a
láthatatlan tartályból az elôkészített tálkába. A
kísértetszakács mindaddig tökéletesen készít el mindent,
amíg egy tréfáskedvû manócska fel nem cseréli a fûszereket
a tartókban...
A márkás készülékekkel teli konyhában még a leglustább
ínyenc is hobbiszakáccsá válik. Fôleg, ha abban a tudatban
élhet, hogy a környezet védelme szempontjából is helyesen
cselekszik. A tûzhely automatikusan adagolja a hôt, nem
pocsékol el egyetlen kilowattot sem. A mikrohullámú
mosogatógépet ""környezetintelligensnek" titulálják, mert
mosogatószer nélkül, csak vízzel mos. A szemetet vákuumos
csomagolásban fagyasztják, majd megsemmisítik.
Ahogy fel-le sétáltunk a házban, feltûnt, hogy alig van
benne állvány -- ismét egy zseniális húzás Sakamurától.
""A Japánra jellemzô általános helyprobléma miatt
beépítettem egy földalatti raktárrendszert. Ha egy tárgyra
csak ritkán van szükség, az eltûnik a pincében." Egy
gombnyomásra bekapcsolódik a földalatti kamera, amellyel
átnézhetjük a tárolt ládikákat. Karácsonyi díszek a 17-es
konténerben? Ma még nem kell. Golftáska a 18-asban? Ez sem
kell most. Talán az elegáns teáskészlet a 23-as dobozban
az anyós vasárnapi látogatásához? Igen -- s egy keskeny,
természetesen számítógép-vezérlésû páternoszter felhozza,
alig három perc alatt.
Hasonló rendszer helyezi el az élelmiszereket a hûvös
pincében. Nem túl praktikus, ha az ember egy sört szeretne
gyorsan legurítani. Sakamura ismét öntudatosan mosolyog:
""A jövôben az embernek és a számítógépnek meg kell egymást
szoknia. Lehetôvé kell tenni, hogy az embernek az átállás
olyan simán menjen, amennyire csak lehet."
A Tron Házban mindenütt jelenlevô számítógép-képernyô,
amelyen repülôjegyet lehet váltani vagy fel lehet lapozni
egy enciklopédiát, természetesen szintén a Tron rendszeren
alapszik. Sakamura már évek óta töri a fejét egy olyan
általános ember--számítógép kapcsolaton, amely mind az
idegen, mind a japán írásjeleket megérti, és az ""ügyetlen"
kezeléssel is elboldogul.
Vajon maga a tervezô szeretne-e abban a házban lakni, amit
ô tervezett? A válasz fiatalosan derûs: ""A feleségem
nagyon szereti az ilyenfajta házat. Az én saját házam
azonban egészen másképp néz ki" -- nevet huncutul Ken
Sakamura. -- Laktam itt pár napot. Mondhatom, nagyon
kényelmes. Csak hát nekem túl drága lenne ide beköltözni.
Én csak egy egyetemi professzor vagyok". A Tron House-ba 3
milliárd yent építettek be, ami 38 millió márkának felel
meg.
A konyhától -- legalábbis átvitt értelemben -- nincs messze
a fürdôszoba. A szauna mellett érzékelôket és kapcsolókat
találunk, amelyek az éppen fürdô személy magasságát és
életkorát hivatottak figyelemmel tartani. A víz hôfoka és
mennyisége ugyanis ezeknek megfelelôen van beszabályozva.
Az elôre meghatározott fürdôanyagok a falba süllyesztett
elosztórendszerbôl kerülnek a modern, de nem hivalkodó
fakádba. A rálátás szabad a televízióra, amelyen egy
vetélkedô vagy a hálószobában levô képmagnóba tett kazetta
mûsora látható. De lehet, hogy a ház bejáratánál álló
látogatót mutatja a képernyô, akit a videokamera éppen
felvesz -- vagy a feleséget a lakószobában.
Az orwelli látomás valósult meg ebben az üvegházban? Az
ablakok üvegtáblái kettôs életet élnek. Lehetnek
tejszerûen homályosak, de ebbôl az állapotból gombnyomásra
átkapcsolnak üvegtisztaságúra. A folyosóról, az átlátszó
üveglapon át nézve a fürdôszoba drámaian szép. Viszont, ha
a házigazda a feleségével a gyerekek szeme elôl elzárva
magánéletet szeretne élni, a digitális folyadékkristályok
átmennek a fátyolos tejüveg változatba. ""A gondolkozó
üveg tömeggyártása ugyanolyan olcsó lesz mint a
közönségesé" -- kommentálja az újdonságot Sakamura.
A keményen dolgozó háziúr akár a WC-n ülve is
megmérettetheti nemsokára a vérnyomását. Csupán be kell
dugnia az ujját egy kis mûanyag gyûrûbe, majd 30 másodperc
múlva megjelennek a mért értékek. Vizeletének vizsgálati
eredményébôl a számítógép kiszûri az egészségi állapotára
vonatkozó adatokat. Ezeket az eredményeket a ház saját
orvosi számítógépe tárolja és kiértékeli. Szükség esetén
elküldi az adatokat telefonon keresztül a kórházi
számítógépnek.
Vajon Sakamura egy jobb jövô hírnöke, vagy a Tron csupán
annak lehetetlenségét demonstrálja? Egy véletlenül arra
járó látogató, aki bejárta a szabadon megtekinthetô házat,
a következô spontán nyilatkozatot adta: ""Én azért magam
szeretném mûködtetni a villanykapcsolót. Itt minden
automatikusan mûködik, s ez nekem természetellenesnek
tûnik."
De ezek a vélemények nem zavarják Sakamurát. A Tron Ház
után egy sokkal nagyobb, intelligens Tron épületet akar
építtetni, sôt az évszázad végére ""legalább száz épületbôl
álló Tron várost". A Tron lakásokat teljesen a szokott
módon fogják árulni, s csupán 50 százalékkal lesznek
drágábbak a hagyományos lakosztályoknál.
Amikor a technológiától és a lemenô naptól káprázó szemmel
végre ismét a tokiói csúcsforgalomban, az utcán állok,
felvillan a szemem elôtt egy japán jel, a drogéria világító
táblája, ahol elôször kérdezôsködtem az okos ház után,
közvetlenül a Tron bejáratával szemben. A tulajdonos rám
mosolyog az üvegajtón keresztül és barátságosan bólint:
""Yes".
@KThomas F. Lansky@N